Пиер дьо Ронсар
О моя книго…

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

О моя книго, тъй съдбата отреди:

догдето аз съм жив, оставаш непризната.

Не мине ли човек с Харон отвъд реката,

напразно би мечтал, че ще се утвърди.

Но мислите ми в теб читател ще следи

след векове и тук, загледан в долината,

ще се учудва как тъй малка, непозната

такъв голям поет могла е да роди.

Дерзай, о, книго, виж — човекът жив ни дразни,

добрите му дела и мисли са напразни,

ала подир смъртта сравняваме го с бог.

Не дава завистта за живите прослава,

но щом човек умре, замлъква съдник строг

и почести без злост потомството отдава.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.